Får jag göra dressing till salladen?
Om du kan undvika att hälla på för mycket.
- Det räcker nog så här. - Perfekt.
Jag vet att du har nåt viktigt att berätta för mig-
- och jag vill inte överskugga din nyhet, men Ray har gjort slut.
- Kan du fatta det? - Ja. Du var rätt fittig mot honom.
Förlåt, men dina killproblem är en oändlig cykel. Jag hänger inte med.
Ray skulle bryta den cykeln, och vara tacksam för att jag ville ha honom.
Förlåt. Det var inte meningen att överträffa din nyhet. Vad ville du?
- Okej... Jag är med barn. - Jättekul.
Inget skämt, bara min livmoders tillstånd.
Fy satan. Hur kunde det här hända, Hannah?
Jag var i Hamptons.
Och bestämde dig för att inte använda nåt preventivmedel alls?
Jag sa "kom inte i mig", men jag sluddrar-
- så det kanske lät som "kom in i mig".
Skämtar du, Hannah? Avbrutet samlag-metoden funkar inte.
Jag känner hundratals såna bebisar.
- Du känner inte hundratals bebisar. - Vad ska du göra?
Det är nyheten. Jag tänker behålla det.
Nej, det tänker du inte. Sluta jävlas.
- Du ska inte skaffa barn. - Jag ska skaffa barn.
- Jag gillar det. - Gör du?
- Menar du allvar? - Ja. Du är gammal nog.
I jämförelse med människor i allmänhet har du typ koll på läget.
Och vore det inte skönt att behöva tänka på nån annan?
Du är oväntat stöttande.
Jag blir chockad. Jag blir nästan mindre sugen nu.
Herregud! Det här är ju galet! Jag har en miljon frågor.
- Vet du vad det är för kön? - Nej, men om det inte är en tjej...
...eller världens bögigaste kille, så lär jag ju få panik.
Okej, pappan. Ska han vara inblandad? Ska han hjälpa till?
- Jag ska inte berätta nåt. - Vet han inget?
Han ska inte vara delaktig, så varför skulle jag?
För att han är pappan och förtjänar att veta.
Det där är en ganska patriarkorienterad inställning.
Du kommer ju att berätta för honom.
Men även om du inte hade tänkt göra det-
- så kommer barnet alltid att undra: "Var är min pappa?"
Det kan jag oroa mig för när hon kan prata-
- när hon är typ sju. Jag vill inte besvära honom.
Han har redan fullt upp med vattenskidgrejer och sin flickvän.
- Åker han vattenskidor med en tjej? - Det är min kropp.
Och mitt barn. Jag har bestämt mig för att inte säga nåt till honom.
Jag tar tillbaka det jag sa om att du har koll. Det här är sjukt.
Jag visste att du skulle försöka kontrollera allt-
- med det här barnet. Jag borde inte ha sagt nåt innan förlossningen.
- Det här är gravidhormonerna. - Nej!
Jag tänkte att vi kan börja med "Well, Oh Wonderful".
Sen vore det schyst att gå över till "Song for Marcus Garvey".
Sen spelar vi "The Boys at Home".
Jag sjunger inga krigshistorier i dag.
Okej, vad sägs om...? Vad fan gör du? Vi har hyrt den där.
Jag klarar inte av det här just nu. Jag känner mig överarbetad. Förlåt.
Vi har inte spelat på två veckor och du har inget annat jobb.
Jag har tänkt på den här spelningen i två veckor. Jag är helt slutkörd.
Herregud. Ta dig bara igenom i kväll och Sharvas födelsedag i morgon.
- Sen kan du ta en välförtjänt paus. - Ursäkta. Vad var det om i morgon?
Mammas kompis födelsedagsfest i New Jersey.
- Skämtar du? - Nej.
Fan! Jag har ju sagt att jag inte gör fler meningslösa spelningar!
Inga fler meningslösa spelningar!
- Jag är trött på att bli utnyttjad! - Utnyttjad?
Jag har kommit underfund med att du utnyttjar mig.
Nej. Byt inte ämne nu. Du kan inte slingra dig ur det här.
Det betyder för mycket för mamma. Vänskapen med Sharva är allt hon har.
Och inte för att du bryr dig, men vi får bra betalt och vi behöver pengar.
Pengar! Pengar! De jävla pengarna!
Skit i pengar!
Tror du att jag längtar efter att få spela på nån skitklubb-
-i New Jersey som heter La Vue?
Jag har ingen aning om vad du vill göra.
Du var en dröm som blev verklighet. Det här jobbet var en dröm.
Men nu är det en mardröm.
Jag kan inte fatta att det här är mitt jävla liv!
- Vart fan ska du? - Jag tar en paus.
Jag kanske tar livet av mig. Jag vet inte.
Vad ska du göra i dag?
Jag ska intervjua en appskapare och käka middag med pappa och Keith.
Min kompis Carlos har korvtacosfest.
Det är inte korv och tacos. Han gör tacos av korv.
- Jag tänkte gå. Vill du följa med? - Jag kan inte. Jag har en deadline.
Okej, absolut. Jag tänkte bara att du skulle gilla de där tacokorvarna.
Jag tror inte att du kommer att bli en hemsk mamma.
Du kanske inte blir bäst, men inte sämst. Candy Spelling lever ju, så...
Jag ska inte vinna några priser-
- bara inte kalla barnet tjock eller låta en lärare massera hen.
Då blir du bättre än våra föräldrar.
Och alla med bra föräldrar är skittråkiga.
Verkligen. Minns du mitt ex Steve?
Han älskade sina föräldrar så mycket att han inte fick stånd.
Folk med bra föräldrar döper sina barn till Steve.
Jag har dåligt samvete för det jag sa och om jag ska vara ärlig...
...så gillade jag när ingen av oss hade nåt på gång.
Det du sa skrämde mig verkligen.
Det lät som om barnet skulle förstöra vår vänskap. Det vill jag inte.
Jag behöver dig i mitt liv. Mitt barns liv.
Jag vill vara i ditt barns liv. Men jag blir nog inget bra inflytande.
Inte jag heller, uppenbarligen.
Men vårt barn får fin hy och blir slampig på rätt sätt.
- "Vårt barn"! Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
- Men jag tänker inte betala för nåt. - Ingenting alls?
- Adam ringer hela tiden. - Äckligt.
- Vad vill du? - Har du kollat?
Nej, jag har inte tid. Jag är sen till jobbet.
- Jag tycker att du borde se den. - Jag vill inte se den, Adam.
Förföljer du mig nu? Det känns precis om för tre år sen.
- Du måste titta på filmen. - Varför?
För att jag har gjort den om oss.
Till oss och till världen, men framför allt till oss.
Ska jag tro på att du har gjort nåt till mig? Jättekul.
Varför vill du inte? Det tar inte lång tid. Den är knappt 47 minuter.
Jag skulle hellre göra vad som helst utom det, som att äta min egen arm.
Din motvilja kanske är ett tecken på att du borde se den?
Nej. Det här är som när alla sa att jag borde se "The Wire".
Jag ville inte se "The Wire". Jag bryr mig inte.
- Varför pressar du mig? - För att du måste...
Du måste säga om den är äkta.
Jag har gjort en film om det som vi två gick igenom.
Du måste säga om det blev rätt. Om mina minnen överensstämmer med dina.
Om jag har ljugit om nåt. Jag vill veta att vi kände samma saker.
- Det kan jag lova att vi inte gjorde. - Snälla!
Du måste titta på den så att jag kan skicka in festivalansökningar.
Skicka på, Adam! Åk Till Cannes. Jag bryr mig inte!
Men du skulle befrias från vad som för mig var mycket smärtsamma minnen.
Fint, vårt förhållande var bara smärtsamma minnen.
- Det var lugnande att höra. - Nej, uppbrottet var smärtsamt.
Vill du inte kunna släppa tyngden av våra misslyckanden?
Min film kan hjälpa dig att gå vidare.
- Jag har gått vidare. - Nej, det har du inte.
- Du blir ju jättearg. - Nej. Jag har gått vidare.
- Jag tror dig inte. - Jag är med barn.
- Va? - Ja, Adam. Det har gått två månader.
- Nej, det är du inte. - Jo, det är jag.
- Vem är pappan? Är det... Jan? - Nej, det är inte Fran.
Det spelar ingen roll. Han är inte delaktig.
- Jag kanske inte ens berättar nåt. - Så kan du inte göra.
Vänta, Hannah. Kan vi prata?
- Nej! - Bara en sekund!
Helvete.
Jag fattar inte hur du lyckades hyra La Vue en fredagkväll.
Det måste ha varit svindyrt.
Ägaren var skyldig mig en tjänst sen jag knullade honom.
- Schyst. - Herregud.
Var inte så pryd, Marnie!
Ska vi soundchecka, eller?
Ja, jag väntar på min partner.
- Jag måste hämta tjejen på sjukhuset. - Beställ en Über åt henne.
Är han inte är om fem minuter, så sticker jag.
- Okej. - Jag pratar med honom.
- Jag med. - Vad äcklig du är, mamma.
Okej, du är typ en timme sen.
Marn... Du ska vara glad att jag är här över huvud taget.
Ja, jag är så tacksam för att du dök upp till ditt jävla jobb.
Det här är inte mitt jobb. Jag gick inte med på det här.
Du skrev på ett skivkontrakt och valde att göra en turné-
-så vad trodde du att du gick med på?
Desi? Desi!
- Vad fan är det med dig? - Vad fan gör jag i New Jersey?
Har du sovit nåt alls?
- Vad gör jag...? - Herregud. Okej.
Om du vill vara musiker-
- måste du börja komma i tid och göra jobbet...
- Jag är inte musiker. - Inte?
Det har jag aldrig varit. Jag har bara låtsats.
Innan dess låtsades jag vara skådespelare.
Och innan dess låtsades jag vara fotograf.
Jag låtsas bara vara nåt, men nu är jag liksom...
- ...färdig. - Vad är det som har hänt med dig?
Han är skitsnygg! Du måste komma och kolla på hans biceps.
- Vad är det med dig? - Jag ringer upp dig.
Nej, nej, nej.
Vad är ditt problem?
- Han är jättehög. - Är du hög?
Marnie. Du borde veta hur en hög person ser ut vid det här laget.
Hur kunde du gifta dig med den idioten?
Jag gifte mig med honom på grund av din uppfostran.
- Vad snackar du om? - Hela ditt liv har kretsat kring män.
Du drev mig till att gifta mig.
Det enda som betydde nåt hos oss var bekräftelse från en man.
Nu närmar jag mig 30 och har inget stabilt jobb eller ett förhållande.
Hannah ska få barn och jag måste finnas där för henne.
Ni två hindrar mig från att bli den gudmor som jag behöver vara.
Ska Hannah få barn? Vilket misstag.
Det kan inte bli bra. Om jag berättar och han inte vill vara delaktig-
-lär han bara känna oförtjänt skuld.
Och tänk om han vill vara delaktig? Inte för att låta elitistisk-
- men jag vill inte uppfostra barnet på en semesterort.
Jag ser honom som en spermadonator. Man berättar inte för spermadonatorn.
- Det låter vettigt. - Jag har varit spermadonator.
Jag hade verkligen velat vara delaktig i det barnets liv.
- Har du barn, Keith? - Tyvärr inte.
Mina lesbiska vänner Aminy och Roni... Du vet grytsteksparet, Tad.
De ville ha min sperma, men det blev inget.
De sa att de inte ville berätta för barnet att jag var pappan.
Jag blev väldigt upprörd. Det barnet skulle ha varit en del av mitt liv.
Men det här är annorlunda, älskling.
Mannen som Hannah låg med hade inte för avsikt att göra barn.
Inget i hans liv ger intryck av att han vill ha barn.
Det förändrar inte det faktum att barnet kommer att vara hans.
Hannah har redan bestämt sig. Man ska göra det som känns bäst för en själv.
Det lärde jag mig den hårda vägen.
Du kan inte jämföra det Hannah gör med att förneka sin homosexualitet.
Det handlar om personlig frihet!
Tänk så här då: Som mamma måste Hannah tänka på barnets bästa.
Ska du tala om för alla mammor hur de ska uppfostra sina barn?
Hon vet inte tillräckligt för att fatta ett rättvist beslut.
Hon känner inte killen. Hon vet inte vad han vill.
På ett ungefär. Han har snäckskalshalsband-
- och är ledig på torsdagar och tisdagar.
Du är visst nästa Jennifer Lopez, minus skådistalangen.
- Precis så vill jag bli beskriven. - Jag spelade i skaband i din ålder.
- Det var den bästa tiden i mitt liv. - Så himla kul.
Gissa vad som hände sen? Det blev ännu bättre.
För mig är det mest stressigt, för musiken är mitt enda levebröd.
Absolut. Jag minns när vi turnerade med The Fugees.
Jag var så virrig att jag hoppade på fel buss.
- Jag fick lifta genom hela Ungern. - Vänta...
- Det kan verkligen bli stressigt. - Turnerade du med The Fugees?
- Bara i ett år. - Hon dejtade Pras!
Det låter som om du kom längre än vad jag har gjort.
Är du lika bra som din mamma säger kommer du att nå dit.
- Det ska bli så kul att höra. - Synd att det inte blir i kväll bara.
Men kanske nån annan gång när vi spelar nån annanstans.
Min kollega har tagit en överdos på nån tung drog. Det är lite oklart.
Jag kan inte spela utan honom.
Hon skämtar. Det är sån där rock'n'roll-humor.
- Nej, jag skämtar inte. - Jag hjälper dig att rigga.
- Det är nog dags... Ja, kom igen. - Du har inte på dig nån klocka.
Jag övertalade Sharva att boka dig i stället för JC Chasez.
- Du måste spela. - Det går inte. Desi är helt borta.
- Jag är också besviken. - Jäklar! Jag kan göra det!
Jag kan ackorden och alla era texter. Jag kan spela med dig, Marnie!
- Nej, för fan. - Jo, för fan!
Vad fan har vi öppet till klockan 22 för?
Alla som köper läderhandskar efter klockan 18 är en jävla mördare.
Jag har provspelning klockan nio i morgon bitti. När vi ändå är här...
- ...kan du väl läsa repliker med mig? - Okej.
- Du är Dustin och jag är ju Lavinia. - Okej.
Oj, mörkt. Okej.
Du kommer in och är helt bestört. Kör.
- Lavinia! Är du hemma, Lavinia? - Middagen är snart klar.
Dustin? Har det hänt nåt?
Det var så mörkt, jag... Jag såg henne inte. Hon kom från ingenstans.
- Vad är det som har hänt, Dustin? - Det var en liten flicka...
- Vad? Berätta vad som hände. - Jag körde på henne.
Jag svängde runt ett hörn och så var hon bara där. Jag vet inte.
- Är hon oskadd? - Jag fick panik. Jag var så nära...
Jag var nästan hemma. Jag kunde inte koncentrera mig. Jag åkte bara hit.
Smet du? Körde du på en liten flicka och smet?
Jag kunde inte vara kvar. Jag stannade till på en bar efter jobbet.
Jag tog ett glas, men det kanske var starkt? Jag...
- Är hon död? - Var det rätt replik? - Ja.
- Dustin, dödade du henne? - Jag vet inte!
Vad gjorde du på en bar?
- Jag skulle träffa en kvinna. - Va?!
Hela mitt liv...
Hela mitt liv... är slut.
Jag vacklade i ett kort ögonblick... och nu är allt slut.
- Gud. Du är ju riktigt bra. - Tack.
När du säger "vad?"-
-så uttryck det här, men inte här.
Förstår du vad jag menar? Säg det, men säg det inte.
- Hallå? - Det är jag.
- Är du med barn? - Ja, och jag är jätteupptagen.
- Får jag komma in? - Okej.
Jag är sårad.
Det var sorgligt att få höra det från Adam.
Jag ville inte berätta det för honom.
Han följde efter mig på gatan.
- Varför ringde du inte mig? - Måste jag svara på det, Jessa?
Okej, Hannah.
Oavsett vad som har hänt, så är du fortfarande min goda vän.
Jag kan försöka glömma bort dig. Men det funkar inte så.
Kan du bara vara tyst?
"Din goda vän"? Vi har inte betett oss som vänner på länge.
Kanske aldrig. Vi har aldrig betett oss som riktiga vänner.
Seriöst, Hannah?
Man kan inte bara lösgöra sig från en relation så där.
Om man inte är nån sorts... psykopat.
Du kanske är en psykopat som bara dyker upp här.
Du ska bli terapeut men har inte koll på ditt eget liv.
Jag sa inget av ett skäl. Jag bryr mig inte om vad du tycker-
- eller om dina känslor, för jag bryr mig inte om dig längre.
Okej. Hur ska vi göra det här, då?
Vad är planen? Jag ska bara gå härifrån-
- och så ska du och jag aldrig träffas igen. Är det så?
- Hej då, då. - Hej då.
Bara så att du vet... Jag är sociopat.
Men du är för fan psykopat, och det är mycket värre.
Allt som vi gjorde tillsammans hände, oavsett om du vill tro det eller ej.
Oavsett om du vill minnas eller ej.
Jag är här och jag känner dig. Du kan inte bara radera människor.
- Du kan inte bara radera mig. - Jag bryr mig inte längre.
Vila i frid.
Kan du stoppa musiken?
Vad fan, Bruce?
Test, test.
Test, test, test. Okej, vi är The Michaels Sisters!
Vi ska köra ett litet gig-
- för en av mina bästa vänner, Sharva Pontemucci.
Jag visste inte hur man hade kul förrän jag träffade dig.
Jag vill bara säga att jag är så glad-
- för att jag är en del av ditt festargäng.
Okej, allihop. Nu önskar vi sköna Sharva-
-en riktigt fin födelsedag!
Okej, jag räknar in.
En, två, tre, kör.
Mamma?
Adiós, Marn.
Även om man är fantastiskt bra på nåt-
- betyder det väl inte att man borde ägna sig åt det?
Och om jag har Broadway-talang-
- borde jag väl bara provspela för Broadway-pjäser?
Alltså, om jag gör det är det bara för att göra Padgett en tjänst.
Padgett bara: "Åh, Elijah. Du har återuppfunnit konstformen."
"Den här rollen kan inte spelas av nån annan."
"Bara du kan spela den. Det blir nog inget om du inte säger ja."
Så jag bara: "Lugn nu, Padgett."
"Ja, jag ska tänka på det, men jag vet inte om det känns så värdefullt."
Dessutom tvivlar jag lite på hennes engagemang...
Det är ju vegbiffkväll. Vilka är vi om vi inte håller det vi lovar?
Jag söker Paul Louis.
Han är chef på vattenskidavdelningen.
Tyvärr. Jag sitter på callcenter.
Jag försöker igen. Glöm det.
- Din fitta är för trång! - Du måste tänja ut den med din kuk.
Härligt, det är en porrfilm.
- Du får mig att må så bra. - Du får mig att må för bra.
- Du säger det som nåt dåligt. - Det kanske det är.
- Varför? - För att jag har sönder saker.
Jag gör alltid det.
Det var därför jag undvek dig så länge. Jag ville inte ha sönder dig.
Men det här känns så perfekt att jag blir lite rädd.
Enda gången jag har känt mig perfekt är när jag är med dig-
-och du säger att jag är perfekt.
Jag önskar att vi kunde ligga här för evigt.
Det låter fint.
Men jag vill inte få urinvägsinfektion-
-så jag går på toaletten nu.
Det börjar bli kallt i sängen.
- Jag ringer polisen. - Va? Varför det?
- Du saknar ju självkontroll. - Det var en liten mandel.
Jag är så jävla trött på att alla tror att råsocker inte är socker.
Det är exakt samma jävla sak!
- Är du författare? - Typ. Jag försöker bli det.
- Bra. - Va?
Om det gör ont kommer du att minnas det.
Okej.
Text: Hanna Måhl Åsberg www.sdimedia.com